‎ÎNAINTEA SEZONULUI 1997-98 DIN NBA,
‎CHICAGO BULLS CÂȘTIGASERĂ CINCI CAMPIONATE
‎ÎN ULTIMII ȘAPTE ANI.
‎DAR, ÎN TIMP CE LUPTAU PENTRU A DOUA SERIE ‎DE TREI TITLURI CONSECUTIVE,
‎VIITORUL DINASTIEI ERA ÎN PERICOL.
‎Mulțumesc.
‎Fani din Chicago...
‎NOIEMBRIE 1997
‎...dacă vă amintiți când l-au selectat ‎pe Michael Jordan în 1984,
‎NOIEMBRIE 1984
‎...am spus când am ajuns aici
‎că, până plec, o să fim campioni.
‎- Uite-le! ‎- Asta cauți.
‎Avem cinci titluri de campion, ‎Mai vrem unul,
‎avem nevoie ‎de susținerea voastră. Mulțumesc.
‎Simți că e destinul tău, ‎te întrebi de ce ți-e scris să fie așa,
‎oare ce te așteaptă ‎sau nu-ți faci planuri?
‎Vreau ca Chicago Bulls ‎să fie o echipă respectată,
‎ca Lakers, ‎Philadelphia 76ers sau Boston Celtics.
‎E greu să ajungem acolo, dar nu imposibil.
‎Sper că eu, echipa
‎și întreaga organizație ‎putem clădi un asemenea program.
‎Michael Jordan, 30 de puncte.
‎FINALA NBA 1991
‎Chicago Bulls au câștigat ‎primul lor titlul în NBA.
‎Jordan, trei puncte!
‎FINALA NBA 1992
‎Au câștigat iar!
‎Pippen recuperează.
‎FINALA NBA 1993
‎Paxson, de la linia de trei puncte! Da! ‎Pentru al treilea titlu consecutiv!
‎Întrebarea e dacă sunt cea mai bună echipă ‎din istorie.
‎Nu sunt doar sportivi extraordinari, ci ‎și un amestec fascinant de personalități.
‎Cel mai celebru om din lume e aici!
‎Sunt Michael Jordan. ‎Am jucat pentru Bulls între '84 și '98.
‎Mi-am luat o vacanță de 18 luni.
‎Aș spune că am jucat 13 ani pentru Bulls.
‎De la Chicago Bulls, ‎extrema Scottie Pippen!
‎Scottie Maurice Pippen, ‎din Hamburg, Arkansas.
‎Excelentă pasă!
‎Vai de mine! ‎Parcă a schimbat viteza în aer!
‎A fost cel mai bun recuperator din NBA ‎în ultimele cinci sezoane.
‎Aplauze pentru Dennis Rodman!
‎Dennis Rodman. Salut!
‎Am fost șocat că Chicago Bulls m-au vrut.
‎Cred că eram cam excentric pentru ei.
‎E ceva înfricoșător la tine.
‎Că sunt diferit?
‎Rodman l-a lovit pe operator! ‎Acesta e rănit.
‎Dennis Rodman a fost eliminat.
‎Sufletul echipei e un spirit rar, ‎antrenorul Phil Jackson.
‎Am creat o imagine ‎și oamenii voiau să fie o parte din ea.
‎E tot ce-ți poți dori.
‎Chicago Bulls au câștigat...
‎FINALA NBA 1996
‎...titlul NBA în 1996!
‎Ce e unic la această dinastie?
‎Aspectul unic e că îl avem pe Michael.
‎Michael! Michael!
‎De ce s-a strâns lumea?
‎Pentru Jordan.
‎Toată lumea îi iubește pe Bulls ‎și pe Jordan.
‎...urma să facă.
‎Încă cinci secunde rămase...
‎FINALA NBA 1997
‎Pippen împinge mingea spre Kukoc!
‎Chicago Bulls au câștigat ‎al cincilea titlu
‎din ultimii șapte ani!
‎E haos în United Center.
‎Pentru fanii din Chicago,
‎câștigarea campionatului ‎începe să pară un drept constituțional,
‎Bulls obținând ‎al cincilea titlu vineri seară.
‎Numărați-le! Unu, doi, trei, patru, ‎cinci trofee NBA.
‎În timp ce sute de mii de fani îi aclamau,
‎drama a ce urma să se întâmple
‎cu această dinastie fantastică ‎era evidentă.
‎După al cincilea titlu, ‎din sezonul '96-'97...
‎PROPRIETAR CHICAGO BULLS
‎...am analizat echipa și ne-am dat seama ‎că, în afară de Michael,
‎ceilalți erau la finalul ‎perioadei productive din carieră.
‎Trebuia să stabilim ‎dacă menținem echipa sau nu
‎și ne-am dat seama că poate e momentul ‎să începem reconstrucția,
‎nu să luptăm pentru alt titlu.
‎Pot Bulls să mențină echipa?
‎E vreo îndoială...
‎Întrebări legate ‎de viitorul lui Phil Jackson.
‎E ultimul lui an aici?
‎Ce va face conducerea ‎cu vedetele îmbătrânite...
‎Ideea unei echipe extraordinare ‎se evaporează.
‎Auzeam asta iar și iar, mă enerva.
‎Câștigăm!
‎Simțeam că suntem ‎cea mai mare echipă din istorie.
‎Trebuie să te întrebi de ce Jordan,
‎cel mai popular jucător contemporan, ‎ar putea fi
‎alungat din baschetul profesionist.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ce mișcare spectaculoasă!
‎- Meciul s-a sfârșit! ‎- Chicago Stadium explodează!
‎În primul rând, nu sunt trădări aici.
‎Trebuie să merg mai departe.
‎E ultimul an cu Phil ca antrenor.
‎Sunt așteptările prea mari?
‎- Ce facem acum? ‎- Întrebarea e cât poate să dureze.
‎EPISODUL I
‎Înaintea sezonului 1997-98, ‎Bulls aveau cinci titluri.
‎A fost o vară dramatică,
‎nu știau dacă o să se întoarcă, deși mulți
‎dintre cei care suntem din Chicago
‎știam că se întorc.
‎Jerry Reinsdorf, acționarul majoritar,
‎ar fi fost alungat din oraș altfel.
‎Când câștigi titluri, ești de neatins.
‎Încă erau cea mai bună echipă din NBA.
‎Îl ai pe Scottie Pippen, ‎un sportiv foarte talentat,
‎un marcator foarte bun.
‎Acuitatea sa mintală, orientarea pe teren
‎și talentul îl făceau ‎cel mai bun „aghiotant” din lume.
‎Dennis Rodman era un apărător ‎și un recuperator excelent,
‎omul care, într-o echipă plină de orgolii, ‎n-avea nevoie de minge.
‎Și era mereu plin de energie.
‎La acea vreme, ‎Michael Jordan era masculul alfa în sport.
‎Singurele comparații potrivite
‎erau cu Babe Ruth și Muhammad Ali.
‎Doar atât! Nu mai există alte comparații.
‎Michael, evident,
‎după această sărbătoare extraordinară,
‎o să fie luate ‎niște decizii de afaceri dificile.
‎Avem dreptul să apărăm ce am câștigat ‎până pierdem.
‎Dacă pierdem, putem spune: ‎„Hai să schimbăm ceva.
‎Hai să reclădim echipa.”
‎Nimeni nu garantează că o reconstrucție ‎durează doi, trei, patru, cinci ani.
‎Cubs sunt în reconstrucție de 42 de ani.
‎Dacă vreți să vedem totul ca pe o afacere,
‎măcar respectați-i pe cei care au muncit
‎ca să aveți o organizație profitabilă.
‎ÎN TIMPUL PREGĂTIRILOR ‎PENTRU SEZONUL 1997-98,
‎JORDAN ȘI BULLS AU OFERIT ACCES ‎LA UN NIVEL FĂRĂ PRECEDENT
‎UNEI ECHIPE DE FILMARE, ‎PE PARCURSUL ÎNTREGULUI AN.
‎BERTO CENTER ‎SALA DE ANTRENAMENT A ECHIPEI
‎Tocmai am câștigat al cincilea titlu.
‎E multă nesiguranță, ‎conducerea a început să vorbească
‎despre schimbări în echipă, ‎despre o reconstrucție.
‎Mi s-a părut nedrept.
‎N-aș permite cuiva care nu se echipează
‎și joacă în fiecare zi să stabilească ‎ce facem pe terenul de baschet.
‎Așa că îmi spuneam: „Hai să lăsăm deoparte
‎ideea de afacere ‎și să ne concentrăm pe jocul nostru.
‎Să le dăm un motiv să nu gândească așa.”
‎Michael Jordan a confirmat ‎neînțelegerile din club
‎când a fost întrebat ‎care o să fie principala problemă.
‎Michael a privit către biroul ‎managerului general Jerry Krause.
‎Krause era managerul general al echipei
‎și a fost motivul
‎pentru care tensiunile au fost ‎atât de mari.
‎Jerry Krause căuta talente la White Sox.
‎Era acolo când am cumpărat White Sox, ‎în 1981.
‎După ce am cumpărat Bulls, ‎a venit la mine.
‎A spus că ar vrea ‎să fie manager general al echipei.
‎Dacă sunteți gata, putem începe.
‎26 MARTIE 1985
‎Am întrebat oameni din ligă, toți spuneau: ‎„Nu te apropia de el.”
‎Avea un fel de a îndepărta oamenii.
‎Dar nu îl angajam ‎pentru personalitatea lui.
‎Voiam pe cineva care să creadă ‎în construirea unei echipe
‎așa cum voiam eu, ‎iar Krause era omul ideal.
‎Trebuie să recunosc că și-a făcut treaba.
‎Dar
‎Jerry avea complexul omului mărunt. ‎Fusese gras în copilărie.
‎Nu avusese bani. Era cel cu șansa a doua,
‎nu putea controla acea parte din el ‎care trebuia să-și asume meritele.
‎Michael!
‎În centrul atenției erau Michael, ‎Scottie, Dennis și Phil.
‎Krause era deranjat de asta.
‎Era bun, dar nu suficient de bun ‎pentru a reuși fără Michael Jordan.
‎Michael Jordan ‎era atât de bun în ce făcea,
‎încât nimeni, în nicio meserie, ‎nu-l putea egala.
‎Krause voia să arate
‎că organizațiile câștigă titluri, ‎nu jucătorii.
‎DIVIZIA CENTRALĂ
‎Jerry Krause spune: „Organizațiile ‎câștigă titluri, nu jucătorii.”
‎Ciudat! Nu l-am văzut niciodată sub panou, ‎marcând de aproape.
‎Citatul care v-a fost atribuit...
‎După cum știi, David, a fost o eroare.
‎Am spus că jucătorii și antrenorii singuri ‎nu câștigă titluri,
‎ci organizațiile.
‎Sincer cred că organizațiile câștigă, ‎ca un întreg.
‎O singură parte nu câștigă singură.
‎A omis cuvântul „singuri”.
‎Da.
‎A recunoscut apoi: „Am omis un cuvânt.”
‎Tâmpitule, asta a stricat tot citatul.
‎Parcă voia să spună un anume lucru
‎unei anume persoane.
‎Știm că echipa nu înseamnă ‎doar cei 15 jucători.
‎Oamenii din conducere erau oameni buni,
‎dar cel mai important element ‎al procesului sunt jucătorii.
‎Ce a spus el era o jignire ‎pentru felul în care vedeam eu sportul.
‎Krause a fost atacat foarte des ‎pentru asta de Michael și Scottie.
‎Au râs de el. L-au batjocorit pe față.
‎Iei pastilele astea ca să rămâi scund.
‎Sau sunt de regim?
‎Era Jerry Krause un om rău? Nu.
‎PIVOT BULLS
‎Era un om bun. Era haios.
‎Dacă-l vedeai interacționând ‎cu copiii tăi, știai că e un om bun.
‎Jerry Krause era unul dintre cei mai buni ‎și mai drăguți oameni din câți am văzut.
‎Dar uneori iubea oameni ‎care nu-i împărtășeau sentimentele,
‎așa că era dezamăgit.
‎L-a iubit pe Phil?
‎L-a iubit pe Phil la început,
‎dar apoi a apărut o tensiune între ei.
‎Phil,
‎din perspectiva contractului, ‎voia să fie recompensat
‎ca ceilalți antrenori pe care-i învinsese. ‎Dar Jerry nu era dispus să facă asta.
‎În mintea lui Jerry, mutai piesele.
‎Nu mutai piesa Michael Jordan.
‎Phil Jackson? Da, puteai să-l muți. ‎Dar se înșela în privința asta.
‎Am spus de la bun început
‎că, dacă Phil pleacă, ‎nu iau parte la nicio reconstrucție.
‎Phil trebuie să fie antrenorul principal. ‎Și n-ar trebui să fiu în postura
‎de a alege să joc pentru alt antrenor.
‎E păcat, dar am opțiuni.
‎Nu o să aleg să joc pentru alt antrenor.
‎Cred că Jerry era dornic ‎să o ia de la zero,
‎să poată reconstrui.
‎Relația lui cu mine a devenit un circ.
‎Nu exista șansa împăcării.
‎Brusc, apare antrenorul ‎de la Universitatea Iowa State, Tim Floyd.
‎Pescuia cu Jerry Krause, ‎iar eu am spus: „Poftim?”
‎Krause îl pregătea pe următorul antrenor.
‎Avea să fie următorul Phil Jackson.
‎Fiica vitregă a lui Krause ‎s-a măritat în acea vară.
‎A invitat toată echipa și pe Tim Floyd,
‎dar nu l-a invitat pe Phil Jackson, ‎antrenorul principal.
‎Îmi amintesc, ‎a fost un gest urât din partea lui Jerry.
‎Nu cred că l-a deranjat mult pe Phil.
‎Dacă cineva nu mă invită la nuntă, ‎îi mulțumesc.
‎A fost trist că era o relație așa urâtă,
‎pentru că Jerry Krause l-a ajutat ‎pe Phil Jackson să antreneze în NBA.
‎Jerry Krause l-a adus la Chicago ‎ca antrenor secund.
‎Dacă nu făcea asta, ‎n-ați mai fi auzit de Phil Jackson.
‎Lucrurile evoluează, oamenii evoluează.
‎Nu rămân într-un singur loc.
‎Și, în primul rând, ‎salariile antrenorilor crescuseră
‎mai mult decât ale managerilor.
‎Jerry Krause a fost deranjat de asta?
‎Nu vreau să speculez.
‎Îl respect mult pe Phil, ‎pe plan personal și profesional.
‎Îmi place mult Phil Jackson
‎și voiam ca el să antreneze echipa.
‎M-am gândit ‎că prezența lui Jerry e contraproductivă.
‎Eram de părere că eu și Phil ‎putem găsi o soluție, dacă discutăm.
‎Și m-am dus în Montana.
‎I-am oferit șansa să se întoarcă.
‎După lungi dezbateri...
‎23 IULIE 1997
‎...mulți ar spune că Jerry Reinsdorf ‎și-a băgat mințile în cap
‎și l-a angajat pe Phil Jackson ‎pentru un an.
‎JACKSON ARE ȘASE MILIOANE DE MOTIVE ‎SĂ REVINĂ
‎Phil și Jerry trebuia să discute.
‎Și s-a rezolvat, suntem foarte fericiți.
‎E ultimul an cu Phil ca antrenor.
‎După acest sezon, o să privim spre viitor.
‎Jerry m-a chemat în birou și a spus: ‎„E ultimul tău an aici.
‎N-ai decât să câștigi toate meciurile, ‎e ultimul tău an aici.”
‎Am spus: „Bine”, apoi am ieșit din birou.
‎Au fost singurele cuvinte ‎pe care ni le-am spus.
‎ÎNAINTE SĂ ÎNCEAPĂ SEZONUL 1997-98, ‎BULLS SE DUC LA PARIS
‎PENTRU UN TURNEU ‎DEMONSTRATIV INTERNAȚIONAL.
‎15 OCTOMBRIE 1997
‎Michael... Bună, Michael!
‎- Câtă franceză știi? ‎- Foarte puțină. Dar mă descurc.
‎Michael, ce părere ai ‎despre Turnul Eiffel?
‎Bulls veneau după un sezon excepțional.
‎Câștigaseră trei titluri la rând, ‎apoi încă două.
‎Iar la Paris erau asaltați de oameni.
‎Parcă veniseră Beatles în oraș.
‎- Hai! ‎- Nu vă opriți! Hai aici!
‎Repede!
‎Michael parcă era fluierarul fermecat ‎când mergea pe Champs-Élysées.
‎COMISARUL NBA - 1984-2014
‎Cred că purta beretă, doar e Michael.
‎Cum te simți, Michael?
‎Cum te simți?
‎Campionii NBA Chicago Bulls au venit ‎la Paris pentru McDonald's Championship.
‎Un singur om atrage întreaga atenție.
‎„E mai cunoscut decât papa”, ‎scriu ziarele,
‎toată lumea vrea să-l vadă.
‎ÎN CULISE ‎EMISIUNEA NULLE PART AILLEURS
‎- E bine. ‎- În buzunar?
‎Și pentru traducere.
‎- Aici e bine? ‎- Da.
‎Îmi puteți da un autograf?
‎Nu. Nu acum.
‎Nu trebuie să fii expert
‎ca să-l știi pe cel mai mare jucător ‎din istorie.
‎Un om care e aproape un zeu pe Pământ,
‎Michael „Air” Jordan! Vă rog!
‎Michael!
‎Michael Jordan!
‎Nu puteai face o listă
‎a celor mai de succes echipe ‎din sporturile americane
‎fără să-i incluzi pe Bulls din anii '90 ‎și pe Jordan.
‎Dar Bulls care precedaseră ‎epoca lui Michael Jordan
‎pot fi descriși drept mediocri.
‎OCTOMBRIE 1997
‎OCTOMBRIE 1980
‎Sunt Bob Costas. Eu și Johnny Kerr
‎vom comenta meciul lui Chicago Bulls ‎la WGN Television, canalul 9.
‎MANAGER GENERAL BULLS - 1978-85
‎Nu eram foarte buni ‎înainte să vină Michael.
‎Echipa o luase la vale.
‎Au probleme. Echipa nu câștigă.
‎Pe atunci, în Chicago, ‎toată lumea ținea cu Bears.
‎DIRECTOR DE MARKETING BULLS - 1978-81
‎Cei din nord țineau cu Cubs. ‎Cei din sud, cu Sox.
‎Blackhawks aveau fani prin tot orașul, ‎dar nu se vorbea despre Bulls.
‎Bulls atrăgeau mai puțini spectatori
‎decât o echipă de fotbal de sală, ‎Chicago Sting.
‎Starea echipei era...
‎Era ca Rodney Dangerfield. ‎Nu era respectată.
‎Bulls aveau nevoie de multe întăriri
‎pentru a candida la titlu.
‎Și vine un tânăr Michael Jordan, ‎plin de talent și charismă.
‎Când era în liceu,
‎Michael era unul dintre cei mai râvniți ‎jucători din America.
‎A ales să joace la Chapel Hill,
‎pentru un antrenor de excepție, ‎Dean Smith.
‎La Universitatea din Carolina de Nord, ‎antrenorul Smith era foarte strict.
‎Era sever. Un profesor fantastic.
‎Michael îl respecta foarte mult
‎și știa că îi vrea binele.
‎Eu și dl Jordan eram interesați de cineva
‎care să-l ajute să se dezvolte...
‎MAMA LUI MICHAEL
‎...ca tânăr adult, ‎nu doar în baschet, ci și ca educație.
‎Pentru mine, prioritatea era educația.
‎Pătrunde! Uită-te la coș. Așa.
‎Părinții lui Michael ‎au făcut o treabă excelentă cu el.
‎ANTRENOR UNC - 1961-97
‎Era un tânăr minunat.
‎Un student conștiincios, foarte bun.
‎Mama ta, citind cu voce tare ‎o scrisoare de la tine.
‎„Dragă mamă, cum o duci? ‎Sper că bine. Eu sunt bine.
‎Îți trimit numărul meu de cont, ‎ca să-mi virezi niște bani.
‎Mai am doar 20 de dolari. ‎Salută-i pe toți din partea mea.
‎Și zâmbește. Eu și Dumnezeu te iubim. ‎Cu drag, Michael.
‎PS: Scuze pentru factura la telefon. ‎Trimite-mi și timbre.”
‎Tipic pentru un student, nu? ‎„Trimite-mi și timbre.”
‎Era foarte inconstant în primul an,
‎dar era unul dintre cei mai competitivi ‎jucători din câți avuseserăm.
‎Voia să devină mai bun ‎și avea capacitatea să fie mai bun.
‎Michael mi-a spus că vrea să fie ‎cel mai bun din istoria echipei.
‎Am zis: „Trebuie să muncești ‎mai mult decât în liceu.”
‎A răspuns: „Am muncit ca ceilalți.” ‎Am zis: „Scuză-mă.
‎ANTRENOR SECUND UNC
‎Credeam că vrei să fii cel mai bun.”
‎A spus: „O să vezi. ‎Nimeni n-o să muncească mai mult ca mine.”
‎După 2,5 ore de antrenament dur...
‎EXTREMĂ UNC
‎...ieșeam de pe teren ‎transpirat și obosit,
‎dar Michael m-a împins înapoi
‎ca să jucăm unu la unu, ‎să vadă la ce nivel e.
‎Am fost mai bun decât el ‎vreo două săptămâni.
‎Fundașul ofensiv. Atenție!
‎Voia să învețe, să evolueze rapid.
‎E dezlănțuit...
‎De la lună la lună, de la meci la meci, ‎absorbea informații.
‎Când învăța ceva ‎și adăuga asta la talentul nativ,
‎rezultatul era exploziv.
‎Când am ajuns în finală,
‎era deja un mare jucător.
‎A 44-a finală ‎a campionatului Division One din NCAA.
‎29 MARTIE 1982
‎Cel mai numeros public ‎de la un meci de baschet,
‎atmosfera e electrizantă.
‎Am ieșit pe teren ‎în fața a 60.000 de oameni.
‎HAI, HEELS
‎Eram tânăr, dar n-aveam timp de emoții.
‎Se înfruntau două echipe foarte bune, ‎cu antrenori foarte buni.
‎Erau echipe egale ca valoare.
‎Michael a reușit puncte importante, ‎aruncări importante.
‎Jordan... Ce coș! ‎A aruncat mingea la trei metri înălțime!
‎Nu puteai să vezi o partidă...
‎ANALIST BASCHET DE COLEGIU
‎...mai disputată.
‎Și finalul, care a fost așa cum a fost,
‎a făcut meciul incredibil.
‎Mai sunt 32 de secunde. ‎Georgetown conduce cu un punct.
‎Dean Smith cere time-out.
‎Antrenorul Smith a cerut time-out. ‎Eram conduși cu un punct.
‎Antrenorul Smith era foarte calm.
‎Pregătea o schemă pentru James.
‎A spus: ‎„Când primești mingea, paseaz-o înapoi.
‎Michael ar trebui să fie liber.” ‎S-a uitat la mine și a spus:
‎„Dacă ești liber, aruncă.” ‎Mi-a dat undă verde.
‎Mai sunt 32 de secunde. ‎Georgetown conduce cu un punct.
‎Sunt în formație unu-trei-unu, ‎cu Ewing la mijloc.
‎Trebuie să paseze în interior.
‎Știau că o să caute o pasă sub panou.
‎Acolo se adunaseră apărătorii.
‎Am mutat atacul într-o parte. ‎Toată defensiva s-a dus acolo.
‎Și Michael era în stânga,
‎- ...au pasat în partea opusă. ‎- Michael era liber.
‎Am prins-o în mișcarea de aruncare.
‎Nu știau că eu o să arunc.
‎...aruncă. Jordan!
‎- Trei! ‎- S-a terminat!
‎Carolina de Nord câștigă ‎titlul NCAA în 1982.
‎Sigur, omul care a reușit coșul decisiv,
‎Michael Jordan. ‎Au fost punctele câștigătoare.
‎Michael, cum te-ai simțit ‎când mingea a intrat în coș?
‎A fost foarte plăcut, ‎simțeam că am ajutat echipa,
‎poate chiar am câștigat meciul, ‎eram foarte fericit.
‎Atunci m-am transformat din Mike, ‎în Michael Jordan.
‎Am căpătat încrederea necesară
‎pentru a mă evidenția în baschet.
‎Sunt în primul an, ‎mă bucur de perioada asta.
‎Sper ca în următorii trei ani
‎să mai câștigăm ‎vreo două sau trei titluri.
‎Michael a evoluat foarte mult
‎între primul și al doilea an de facultate.
‎Carolina pierde mingea. ‎Dawkins vrea să treacă de Braddock.
‎Uite cum s-a repliat Michael Jordan!
‎Cât a sărit! ‎Cred că s-a lovit cu capul de panou.
‎Am auzit o lovitură. ‎Atât de sus poate să sară,
‎încât s-a lovit la cap...
‎Nu pot alege un moment. Când mă gândesc ‎la Jordan, mă gândesc la coșul decisiv,
‎dar mă gândesc și la trei ani ‎în care am văzut
‎cum devine tot mai bun.
‎Jordan e singurul ‎care putea crește intensitatea oricând,
‎dar nu a slăbit-o niciodată.
‎Jordan... Priviți! Sfinte Sisoe!
‎JUCĂTORUL ANULUI
‎MICHAEL JORDAN E DEASUPRA TUTUROR
‎După al treilea an, ‎voiam să revin la facultate...
‎Ce faci?
‎...dar antrenorul ‎mi-a spus să trec la profesioniști.
‎Se simțea în largul lui la Chapel Hill.
‎Dar, în același timp, auzea:
‎„Poți fi ales ‎între primii trei sau patru.”
‎Iar asta îl apăsa.
‎Sincer să fiu, tocmai m-am hotărât...
‎5 MAI 1984
‎...acum o oră și jumătate.
‎Nu știam, eram indecis,
‎am vorbit cu antrenorul de dimineață,
‎el și părinții m-au ajutat,
‎am considerat că e mai bine să încep acum, ‎cât sunt tânăr.
‎USA Network prezintă ‎recrutarea jucătorilor în NBA din 1984.
‎Ne pregătim să începem, ‎dăm legătura pe scenă
‎comisarului NBA, David Stern.
‎BUN VENIT LA RECRUTAREA NBA
‎Huston Rockets îl alege pe Hakeem ‎Olajuwon, de la Universitatea din Houston.
‎Olajuwon ar fi fost ales primul ‎de oricine, inclusiv de mine.
‎- Portland îl avea pe Clyde Drexler... ‎- Clyde Planorul!
‎...care juca pe același post ‎ca și Michael.
‎Așa că își doreau un centru.
‎A doua selecție ‎o face Portland Trail Blazers.
‎Să-l ascultăm pe David Stern.
‎Portland îl alege pe Sam Bowie, ‎de la Universitatea din Kentucky.
‎PORTLAND TRAIL BLAZERS ‎A DOUA SELECȚIE
‎Știam că o să-l putem lua pe Jordan.
‎Michael Jordan pare să fie următorul.
‎Chicago Bulls
‎îl selectează pe Michael Jordan, ‎de la Universitatea din Carolina de Nord.
‎Chicago Bulls, cu a treia selecție,
‎l-a ales pe senzaționalul Michael Jordan, ‎de la Carolina de Nord.
‎Jordan, care a condus Carolina de Nord, ‎va fi acum în fruntea celor de la Bulls.
‎Ai șansa să te duci acolo
‎și să cucerești un oraș ‎dornic de victorii.
‎Poate că tu schimbi soarta echipei.
‎Sper să pot contribui ‎și poate schimbăm soarta.
‎Abia aștept!
‎Realitatea e că am avut noroc că selecția ‎a avut loc înaintea Jocurilor Olimpice.
‎JOCURILE OLIMPICE 1984 ‎LOS ANGELES
‎Michael a devenit cel mai popular ‎baschetbalist amator din lume
‎datorită Jocurilor Olimpice.
‎Jordan primește mingea și înscrie.
‎Jordan...
‎E cel mai atletic, e foarte competitiv.
‎E foarte talentat,
‎iar toate astea îl fac cel mai bun ‎baschetbalist din câți am văzut.
‎SUA obține a noua medalie de aur,
‎americanii au dominat turneul.
‎PRESEZON 1984
‎Proveneam dintr-o echipă universitară.
‎Acolo conta jocul de echipă. ‎Era un program cuminte.
‎M-a pregătit pentru Chicago,
‎unde lucrurile erau diferite.
‎Înainte ca Michael Jordan să ajungă ‎la Bulls, drogurile erau la ordinea zilei.
‎Cocaină și droguri de toate felurile.
‎Erau mulți petrecăreți.
‎Într-un articol îi spuneau ‎„Circul ambulant cu cocaină Bulls”.
‎N-am citit articolul ăsta.
‎- E corect? ‎- Uite ce e...
‎Băieții făceau lucruri ‎pe care nu le vedeam.
‎Am jucat un meci în presezon, în Peoria.
‎Eram la hotel. Îmi căutam coechipierii.
‎Am început să bat la uși.
‎Ajung la o ușă, bat,
‎se aude o voce: „E cineva la ușă.”
‎Apoi, o voce groasă întreabă: „Cine e?” ‎Am spus: „MJ.”
‎Și toți au zis: ‎„Dă-o dracu', e doar un boboc.
‎Nu-i nicio problemă.” Așa că au deschis.
‎Am intrat, practic toată echipa era acolo.
‎Erau lucruri pe care nu le mai văzusem,
‎eram doar un puști.
‎Erau „liniuțe” într-o parte.
‎Erau fumătorii de iarbă într-o parte. ‎Erau femei într-o parte.
‎Am zis imediat: „Eu plec”,
‎pentru că mă gândeam ‎că, dacă intră cineva peste noi,
‎sunt la fel de vinovat ca ceilalți.
‎De atunci, ‎am fost mai mult pe cont propriu.
‎Casa lui era una obișnuită.
‎La început, mama lui stătea des pe acolo.
‎Veneau prietenii lui Jordan,
‎alți jucători, dar el trăia ‎de parcă încă era la facultate.
‎Îmi plăcea să stau acasă, să joc cărți,
‎să mă uit la filme, nu mergeam la club.
‎Tot ce făceau ceilalți în afara terenului,
‎petrecerile și tot restul nu îl atrăgeau.
‎Îi plăceau sucul de portocale și 7-Up.
‎Nu fumez, nu mă droghez. Nu beam atunci.
‎Voiam să mă odihnesc, ‎să mă trezesc și să joc.
‎Când Jordan a venit la Bulls, ‎era a treia selecție.
‎Mulți s-au gândit: „Măsoară ‎doar 1,98 metri. Cât de bun poate să fie?”
‎Am vrea să aibă 2,15 metri, dar nu are.
‎Să înțeleagă că nu are 2,10 metri,
‎n-are cum să fie liderul unei echipe.
‎Nu cred că
‎în NBA mai există echipe ‎care să se bazeze pe un singur om.
‎Nu cred că poți să-i ceri unui jucător
‎să schimbe soarta echipei.
‎Nu era nimeni pe lume, nici antrenorul ‎Smith, nici Rod Thorn, care l-a selectat,
‎niciun expert care să creadă ‎că va ajunge ce a ajuns.
‎Când am venit la Chicago,
‎mă consideram ‎cel mai mărunt dintre jucători.
‎Orice s-ar fi spus despre mine, ‎eu trebuia să demonstrez ce pot.
‎Când a intrat în sală, ‎în prima zi de antrenament,
‎se vedea ‎că e cel mai bun jucător de acolo.
‎Era complet diferit.
‎Când l-am selectat pe Michael, ‎nu știam cât de bun e.
‎Cât de puternic e, ‎forța lui fizică era uluitoare.
‎În prima zi de antrenamente,
‎m-a sunat antrenorul secund, ‎care mi-a spus:
‎„Felicitări”, iar eu am întrebat: ‎„Pentru ce?”
‎A zis: „N-ai dat greș cu selecția.
‎E foarte bun!”
‎Din prima zi de antrenament, mi-am spus
‎că, oricine ar fi liderul echipei, ‎o să-l provoc.
‎Nu cu cuvinte, pentru că nu-mi permiteam. ‎Eram un nimeni.
‎Trebuia s-o fac pe teren.
‎Douăzeci și trei, Michael Jordan!
‎Am demonstrat ce pot în al treilea meci.
‎MILWAUKEE BUCKS CONTRA CHICAGO BULLS ‎29 OCTOMBRIE 1984
‎Milwaukee a fost mereu un dușman puternic ‎pentru Chicago.
‎De fiecare dată când jucam cu ei, ‎ne băteau.
‎Îl aveau pe Sidney Moncrief, ‎cel mai bun jucător defensiv,
‎erau foarte buni în apărare.
‎Credeam că-i cunosc potențialul,
‎pentru că jucasem împotriva ‎celor mai buni jucători din NBA.
‎Magic, Bird, Dr. J, Kareem... ‎Jucători foarte buni.
‎Deodată, apare un debutant
‎și mă uitam cum se deplasează ‎și ce instincte are
‎și mi-am zis: „O să fie înfricoșător.”
‎Milwaukee Bucks controlează meciul, ‎au un avans de nouă puncte.
‎Eram conduși ‎înaintea celei de-a patra reprize.
‎Până atunci, ‎jucătorii se resemnau și se dădeau bătuți.
‎„Am pierdut. ‎Ne gândim la partida următoare.”
‎Eu am zis: „Meciul nu s-a terminat încă.”
‎Kevin Loughery a simțit asta la mine
‎și a început să-mi dea mingea, ‎iar eu am început să atac.
‎Jordan are 24 de puncte ‎și îi menține în meci.
‎Jordan aruncă! Marchează!
‎Jordan driblează... Incredibil!
‎De fiecare dată când ne duceam doi la el, ‎trecea printre noi, ajungea la coș,
‎reușea o aruncare dificilă. Era exploziv.
‎Nu cred ‎că îl putea ține cineva pe Michael.
‎Am recuperat și am câștigat.
‎De atunci, toată echipa spunea:
‎„Puștiul ăsta n-o să ne lase să pierdem.”
‎În două săptămâni, toată echipa
‎știa că era cel mai bun jucător al nostru.
‎Și acum începe gălăgia.
‎Michael Jordan, din Carolina de Nord,
‎selectat de pe a treia poziție.
‎Jordan... Ce mișcare!
‎Jordan pe contraatac, ‎până la coș și marchează.
‎Ca debutant, n-a jucat ca un debutant.
‎A dovedit imediat
‎ANTRENOR LAKERS - 1981-90
‎...că nu există altul ca el.
‎Pătrunde... Incredibil! A marcat...
‎Parcă ar fi avut
‎capacitatea de a levita. Părea ireal.
‎Echilibru, joc de picioare.
‎CVINTUPLU CAMPION NBA
‎Îi pasează lui Jordan. ‎Încearcă să pătrundă.
‎Omul era...
‎Zboară trupuri. Ce mișcare!
‎Jordan pătrunde... Ce mișcare!
‎Cum a fost trecerea ‎de la facultate la NBA?
‎Cred că a fost destul de ușoară.
‎S-A NĂSCUT O STEA
‎Joacă baschet profesionist ‎de doar câteva luni, dar, la 21 de ani,
‎Michael Jordan e marea atracție în NBA.
‎De când a sosit, Stadium,
‎care era ocupat înainte doar o treime, ‎e acum plin la fiecare meci.
‎Când Michael a venit în oraș...
‎FOST LOCUITOR ÎN CHICAGO
‎...nu aveam bani pentru bilete la Bulls,
‎nici măcar la reducere. Eram sărac.
‎Dar apăruse un sportiv ‎care atrăgea atenția asupra orașului,
‎toată lumea gravita către el.
‎Celor din Chicago le place ‎să se considere duri,
‎muncitori, oameni care pun osul la treabă. ‎Nu trag chiulul.
‎Și le place să vadă pe cineva care dă tot.
‎Jordan făcea asta.
‎Azi sunt 18.688 de spectatori.
‎Când a venit Michael, în '84, ‎am primit o gură de oxigen.
‎Orașul era încântat.
‎Interesul a crescut imediat, dramatic.
‎Era fenomenal să vezi așa ceva.
‎Un băiat de la țară vine într-un oraș mare ‎și-l transformă într-un loc special.
‎E din nou atrăgător.
‎Face lucruri cum n-am mai văzut până acum.
‎Nu poate fi descris în cuvinte. ‎E poezie în mișcare.
‎...arene pline oriunde se duc...
‎Sezonul 1984-85 va intra în istorie ‎drept anul în care a venit Michael Jordan.
‎A cucerit Chicago și întreaga țară.
‎Ce îl așteaptă acum?
‎Titlul de cel mai bun debutant al anului.
‎Un omagiu potrivit pentru cel ‎care a salvat o echipă de la moarte.
‎Debutantul anului în sezonul 1984-85...
‎16 MAI 1985
‎Michael.
‎MAI 1985
‎OCTOMBRIE 1997
‎PRESEZON ‎PARIS - 18 OCTOMBRIE 1997
‎JEFFREY ȘI MARCUS JORDAN ‎8 ȘI 6 ANI
‎Nu greși!
‎Haide!
‎- Îmi place. E franțuzească. ‎- Bine.
‎- Soția? ‎- E bine.
‎- Acum ai venit? ‎- Am fost la meci aseară,
‎- ...când am sosit. ‎- Serios? Tare!
‎- Frumos! ‎- Am citit despre tine.
‎- Mi-a plăcut fotografia cu tine. ‎- Da...
‎Voi n-aveți voie. Îmi pare rău. ‎Glumesc. Haide!
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Vă mulțumesc că ați venit ‎în călătoria asta minunată.
‎Trebuie să-mi faci un program ‎când mă întorc.
‎Să rezolv problema asta.
‎Bine, deci...
‎Fani ai baschetului din toată lumea ‎au venit devreme
‎la Palais Omnisports de Bercy, în Paris.
‎Au venit pentru un singur om, ‎Michael Jordan,
‎cvintuplu campion cu Chicago Bulls.
‎Scottie Pippen nu era acolo. ‎Era accidentat,
‎te gândești: „N-au nevoie de el.”
‎Dennis Rodman lipsea și el, ‎nu voia să joace.
‎Dar era aproape irelevant,
‎pentru că Michael își anihila adversarii.
‎De la Bulls lipsesc ‎Dennis Rodman și Scottie Pippen.
‎Aici e vorba de intimidare.
‎N-au mai jucat niciodată ‎cu o asemenea echipă.
‎Mingea lui Jordan nici nu atinge inelul!
‎Jordan... Atenție! Trei la rând!
‎Jordan...
‎Doamne!
‎Michael juca fiecare partidă ‎de parcă era ultima.
‎Fiecare dintre ele!
‎Era mereu concentrat.
‎Știa că trebuie să fie cineva în public
‎care nu-l mai văzuse jucând. ‎Asta îl motiva.
‎Nu puteai spune: „Am fost să-l văd ‎și a marcat doar 12 puncte.” Imposibil!
‎Vreau două porții din aruncarea asta!
‎Jucătorii francezi sunt neajutorați.
‎Bulls au câștigat la 26 de puncte. ‎Jordan, ‎il fait très bien.
‎Primul tău titlu. Felicitări!
‎- Îți dau o sticlă de șampanie diseară. ‎- Bine.
‎Mă îmbrățișezi?
‎- Nu se pune. ‎- Îi îmbrățișez pe Jeffrey și Marcus.
‎- Le spun că am câștigat un titlu. ‎- Nu se pune.
‎Felicitări!
‎- Îmi dai... ‎- Felicitări!
‎Putem să mergem acasă
‎- Îl expunem la Berto Center? ‎- Să mergem!
‎- Îl expunem la Berto Center? ‎- Nu. Phil, păstrează-l!
‎- Să nu-l ia Jerry! ‎- Poftim?
‎Pentru cei care n-au mai câștigat ‎până acum,
‎asta înseamnă să fii campion.
‎E un start bun.
‎În seara asta, Michael a făcut spectacol.
‎Și suntem mândri să mergem acasă ‎și să continuăm lupta pentru un nou titlu
‎în 1997-98. Mulțumesc.
‎Phil căuta mereu o temă ‎pentru fiecare sezon...
‎PENTRU ANTRENORUL JACKSON
‎...și, fiind ultimul an ‎în care aveam să fim împreună,
‎conducerea luase deja decizia...
‎Tipic pentru Phil, a dat un nume...
‎CONDUCĂTOR DE JOC BULLS - 1993-98
‎...sezonului.
‎Am ajuns la sala de antrenament.
‎ȘEDINȚĂ CU ECHIPA
‎Era prima întrunire oficială ca echipă. ‎Am primit manualele.
‎PIVOT BULLS - 1993-99
‎Plastifiat, pe prima pagină... ‎Ultimul Dans.
‎Am vorbit cu jucătorii
‎în special despre cât de important e ‎să fim uniți
‎în această ultimă aventură.
‎Așa că i-am spus Ultimul Dans.
‎ULTIMUL „DANS”?
‎Ideea întâlnirii a fost...
‎bucurați-vă de ce se întâmplă, ‎pentru că se sfârșește.
‎CHICAGO ‎1 NOIEMBRIE 1997
‎ÎN SEARA ASTA, LA 19.30
‎Bună seara, bine ați venit ‎la o nouă partidă cu Bulls,
‎care joacă primul meci acasă ‎din sezonul '97-'98.
‎Programe de meci! ‎Doar doi dolari în afara arenei.
‎Dacă nu-l vezi pe Michael Jordan, ‎ratezi o ocazie unică în viață. Sigur.
‎A întrebat dacă vreau cadouri de Crăciun ‎sub brad
‎sau vreau să-i văd pe Michael Jordan, ‎Scottie Pippen și Dennis Rodman.
‎- Da. ‎- I-am ales pe Bulls.
‎Șepci și tricouri cu Bulls! Tricouri!
‎Jordan și Bulls revin în Chicago ‎pentru a primi inelele de campioni.
‎Nu e ca prima oară, ‎dar nu e rău pentru MJ și ceilalți.
‎Al cincilea inel, al cincilea steag.
‎A cincea ceremonie ‎e la fel de plăcută ca prima?
‎Și mai și. Ne oferă motivația ‎să luptăm pentru a șasea.
‎Succes! Mulțumesc că ai vorbit cu noi.
‎E o plăcere să-l auzi pe Michael ‎vorbind despre un nou titlu.
‎O să vedeți ceremonia.
‎Începe în câteva clipe la United Center.
‎E ultima seară în care sărbătorim ‎titlul de anul trecut.
‎O să ne bucurăm de ceremonie.
‎Dar contează să câștigăm meciul. ‎O să începem cu o victorie.
‎Bine. Concentrați-vă
‎la ce avem de făcut și faceți-vă datoria!
‎Bine. Asta e.
‎- David Stern, mulțumim că discuți cu noi. ‎- Cu plăcere.
‎Vorbește-ne despre echipa asta,
‎despre ce înseamnă pentru ligă.
‎N-o să mai existe o echipă ca asta.
‎Sunt cea mai tare echipă din lume.
‎E o perioadă extraordinară ‎pentru ligă și pentru mine.
‎Ce faci? Te încălzești?
‎Da, ne încălzim.
‎Jerry, vrei să arunci la coș cu noi?
‎Da.
‎- Trebuie să coboare coșul. ‎- Da.
‎Sunt aici în numele fanilor baschetului ‎din toată lumea
‎pentru a-i felicita pe campionii NBA ‎din 1997, Chicago Bulls,
‎cea mai bună echipă a acestei epoci, ‎o echipă istorică.
‎Arhitectul echipei campioane din 1996-97,
‎ales de două ori managerul anului, ‎Jerry Krause!
‎Phil Jackson, antrenorul!
‎Iar acum, cvintuplii campioni mondiali, ‎Chicago Bulls!
‎Bill Wennington! Steve Kerr! Toni Kukoc!
‎Dennis Rodman!
‎Scottie Pippen!
‎Din Carolina de Nord.
‎Fundașul ofensiv, 1,98 metri, ‎Michael Jordan!
‎Dacă vă amintiți
‎când l-au selectat ‎pe Michael Jordan în 1984,
‎am spus că, până plec, o să fim campioni.
‎Avem cinci titluri de campion, ‎Mai vrem unul,
‎avem nevoie ‎de susținerea voastră. Mulțumesc.
‎CHICAGO BULLS ‎CAMPIONI NBA 1997
‎Sezonul acela putea fi sfârșitul.
‎Putea foarte bine să fie sfârșitul, ‎așa trebuia să vedem lucrurile.
‎Ne concentrăm la meci, începem în viteză,
‎facem ce am făcut și data trecută.
‎- Ce facem acum? ‎- Jucăm!
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru